![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiJE790XAOivsaWPfE06Dv0qrDbOeyfZJzmUtWcgznlXl0ySJQVh4ANC1XvD50m9LTWUO7a5t7nkZIvN5je7fF-1jlCeq_48gyZ5SVsnpZ8KeTM6Xb6uLFk-aqSuO4RDrd3lGOGQKM722pO/s320/christmas-tree-living-room.jpg)
И ето, Зимата пристига.
И вятъра градчетата обгръща.
И зъзнат покривните керемиди.
Но е топло във нашата къща.
В ъгъла кокетничи елхата
и оглежда чудните си клонки.
Точно тази сутрин е облякла
свойта празнична и пъстра рокля,
с малки топчици, като балони,
на върха с усмихната звездичка.
От купата на масата, бонбони
любопитно-шарено надничат.
И прозорците, наметнали гирлянди
намигат на прозорците отсреща
с коледните си, трептящи лампички
(говорят си, със светлинки, за нещо).
И радиото жизнерадостно си пее,
съвсем самичко си избира песни.
А вънка Зимата вилнее ли, вилнее
(и сигурно не и е много лесно).
Но в нашта къщичка наистина е топло.
Едно такова - весело до лудост.
Имам чувството, че много скоро
плюшените ни играчки ще се разтанцуват...